ירח מלא אחרון של אותו אביב...
...הגיע פחות מחודש לפני תחילת חופשת הקיץ בבית הספר.
אביב 1976
הסיוט המתמשך של העיר שלנו החל באותו לילה.
בחייך, ארני! מה, אתה מפחד מרוח רפאים?
ובכן, מה אתה רוצה, ארני?
אני רוצה קצת זהב הריין.
זהב הריין...
לעזאזל.
ההרג התחיל.
אבל תחילה אף אחד לא ידע את זה.
תראו, ארני ווסטרום היה שתיין כפייתי...
... ומה שקרה נראה כמו תאונה.
החוקר המחוזי סיכם שארני התעלף על פסי הרכבת.
לא היו מספיק ראיות כדי לסכם משהו אחר.
איזה יום נפלא!
זוהי טאקרס מילס, בה גדלתי.
וכך זה נראה באותו אביב, עיר בה אנשים דואגים זה לזה.
... כמו היו דואגים לעצמם.
אני הייתי כמעט בת 15, ואחי מרטי היה בן 11.
היינו רוצים להתחיל עכשיו.
אני מבקש את תשומת לב כולם.
הייתי רוצה להתחיל אם אפשר.
יש כאן כסאות, שבו כאן.
בלי עיכובים נוספים, הייתי רוצה להעביר את זכות הדיבור לכומר שלנו, לסטר לואו.
אני אלך, בסדר?
טוב, אבל תישארי קרוב.
ותשמרי על אחיך.
"תשמרי על אחיך..."
מרטי המנוזל.
מרטי היה הצלב שהייתי צריכה לשאת.
-זה נחש בירית? -ברור שלא.
-הוא לא היה עד כדי כך רע.. -תן לי להחזיק אותו.
ההורים שלי זרקו לי אותו בפרצוף באופן קבוע.
-יש לי רעיון. -מה?
לא נכון...
-דווקא כן! אבל אתה לא... תשתגע או משהו? -מי? אני?
וחברה כזאת, לדעתי, היא עונה להגדרה עצמה של קהילה.
-אוי, ג'ני... -לעזאזל איתך!
בחייך, ג'יין, זה נחש בירית.
תסתכל על הבגדים שלי!
אני שונאת אותך!
ג'יין! אני בשוק ממך!
תפסיק, בריידי.
ג'יין, את רוצה מכנסיים?
ג'יין, אני מצטער.
כן, בטח!
לא התכוונתי.
לא, ממש לא התכוונת! אני שונאת אותך, מנוזל.
נראה שהפעם הצלחנו איתה, נכון?
תסתום, בריידי.
בבקשה, אני צריכה דקה לדבר איתך.
-אמרתי לך, זה לא התינוק שלי. ואל תעשי לי את זה... -אתה יודע, שזה התינוק שלך...
כבר ניהלנו את השיחה הזאת.
-אני צריכה את עזרתך... -זה התנור שלך, אבל לא הלחמניה שלי...
אתה חייב לעזור לי!
אני רוצה שאתם תשלימו. את מתנהגת בטיפשות, ג'יין.
-ראית את הברך והבגדים שלי? -מרטי ביקש סליחה.
ואת יודעת יפה מאד, הוא לא יכול לטפס על העץ ולעצור את בריידי.
את תמיד לצדו כי הוא נכה.
זאת לא אשמתי שהוא נכה!
תשתקי, או שאתן לך סטירה!
אני מצטער, ג'יין. לא יכולתי לעצור אותו.
מתוקה, אל תברחי, תעזרי לאחיך.
-בוב, המפתחות לא אצלי. -רק רגע, מותק.
אל תהיי כעוסה, ג'ייני.
מותק, איפה את רוצה את זה?
קדימה. תעלה.
דוד רד עדיין בא לבקר?
אמא אמרה לאבא שדוד רד מתגרש. שוב.
ושהוא היה שיכור. זה הדוד הנפלא שלך, תמיד שיכור.
-לא נכון! -כן, נכון!
ג'ייני, את ערה?
בשביל מה הכסף?
בשביל זוג גרביונים חדש.
זה מספיק?
ג'יין, בבקשה תקחי את הכסף. זה היה רעיון של בריידי. אני נשבע.
אני רוצה להתפייס.
אני יכולה לקנות זוג בבית מרקחת ב-1.49 דולר.
הנה.
-זה נכון, מה שסיפרת על דוד רד? -כן.
סליחה שסיפרתי לך בצורה כזאת. זה היה מרושע.
זה בסדר.
גם ככה מעולם לא חיבבתי את שיילה.
אולי את הבאה אוהב יותר.
מתאבדים הולכים לגהנום.
במיוחדת מתאבדות בהריון.
לי אפילו לא אכפת.
זה לא מצב נורמלי, מה שקרה.
זה לא מה שהוא אמר לי הבוקר.
אני שמח לשמוע. אתה חושב שזה יקרה מתישהו השבוע?
זה טוב. מתי וכמה?
הי, לך תזדיין.
מה הוא אמר, ג'ו?
הוא אמר שהם יגיעו עד הצהריים.
אולי זה לא היה רעיון טוב, להגיד לדוב הזה ממחלק הבילוש, ללכת להזדיין, ג'ו.
חיכיתי עד שהוא ניתק.
אלוהים, איזה בלגאן.
ג'ו האוורד לא מסוגל למצוא את התחת שלי, גם אם מישהו ימלא אותו ברדיום...
... ויתן לו מונה גייגר.
אני עדיין זוכר מישהו שברח כמו משוגע בגלל כמה מאות דולרים...
... שהיה אמור לשלם על תאונה שקרתה בריג' רואד בשנה שעברה.
ויכול להיות שאני מכיר מישהו, שצריך לשמור על הפה שלו...
...לפני שמישהו הופך אותו מבפנים החוצה.
אנחנו משלמים מסים כדי לשמור על בטחון העיר הזאת.
וג'ו האוורד לא עושה את זה.
הדוחות אומרים שאתה שכחת לשלם את המסים שלך, אנדי.
כנראה שעכשיו השלמת את החסר?
אתה מנסה להתחכם?
בחורים, כדאי שתפעילו את מווסתי החום שלכם, לפני ששניכם עפתם מכאן.
הבנתם?
עכשיו, מי שותה?
הי, זה הגבר שלי, מרטי, נוסע בקליע על.
אז, מרטי, שמח לצאת מהכלא?
-לא, אני אוהב בית ספר. -מנוזל.
תיזהר.
לא רע, מה?
דוד רד התקין על הכסא עמם פליטה, יצא פצצה!
-מה זה? -הוא אמר שיכין לי כסא גלגלים חדש. עבודה מיוחדת.
אבל עכשיו אני לא ידוע. הוא מתגרש, והגיע לרשימה השחורה של אמא שלי.
-בגלל גירושין? -זאת הפעם השלישית.
קדימה, תמי.
תודה שליווית אותי, מרטי. פחדתי לעבור ליד הבית לבד.
כן, זה באמת קצת מפחיד.
אתה יודע, אני ראיתי אותה.
-כל הזמן. -קחי את זה בקלות. אני יודע איך את מרגישה.
יש עוד משהו מפחיד.
מה?
זה.
שמעתי כאן רעשים.
בואי הנה, תעזרי לאמא עם הכביסה.
הייתי מעיף מבט בעצמי, אבל אני חושב ש"קליע" יתקע בבוץ.
אתה באמת היית, נכון?
כן, בטח.
בלי בעיה.
אני צריך ללכת, תמי.
שוב תודה על זה שבאת איתי.
נכה ארור. תמיד חי על חשבון ביטוח לאומי.
אני אחשמל את כולם. זה יאזן את התקציב הארור.
קדימה, מותק!
-שלום, מר קאטס. -שלום, מרטי. אני רואה ששוב באת אלי.
כן, תוכל למלא אותה בבקשה?
רוצה שאבדוק לך שמן?
כן, בטח.
שאנגב לך את השמשה, ואבדוק אויר בגלגלים?
היה איזה בחור שישב בבר.
הוא אומר לברמן, "הי חמור, תמזוג לי לשתות" וההוא מוזג לו לשתות.
הוא שותה. עובר זמן מה, הוא אומר, "חמור, תמזוג לי עוד שתיה", וההוא מוזג לו .
אחד שישב לידו שאל את הברמן, "למה אתה נותן לו לקרוא לך חמור?"
הברמן ענה: "הי-או, הי-או, כולם קוראים לי ככה".
-טוב, נכון -כן.
אולי כדאי שתיכנע, כי אין לך שום סיכוי.
אני מסתיר... ומרים את זה.
אתה לא יכול להמר על קלפים גדולים.
-אמרנו, שאתה לא יכול להמר על קלפים גדולים! -בסדר, בסדר.
-כמה פעמים אמרנו שאי אפשר לעשות את זה. -אם כך, אהמר על "יאנקיז".
אני משתין על יאנקיז! אני משתין על אינדיאנים! אני משתין...
-למיטה! -אני בא, אמא. -תני לו לסיים את המשחק.
תעשו את זה מהר.
אמרת "יאנקיז"? אני אתן לך יאנקי.
ואני קורא לך! יש לי 3 מלכים. תסתכל ותבכה.
יש לי רצף עד המלכה.
זה מזל מזורגג.
מספיק.
רגע, אני יכול לפחות להגיד לילה טוב?
לילה טוב.
נתראה בבוקר. תעיר אותי?
-אם לא, אני אעיר אותך. -טוב, בסדר.
מותק, תבקש מאחותך לעזור לך.
לילה טוב.
אני לא רוצה שתשתה ליד מרטי.
אל תגידי לי מה לעשות. כל החיים את אומרת לי מה לעשות.
רד, לא אכפת לי איך אתה חי. אבל הוא ילד קטן שמקבל ממך רושם מסוים.
את חושבת שהאחריות היחידה שלך היא להרים את הישבן שלו מהכיסא ולשים באמבטיה...
... ושוב מהכיסא ועל האסלה. את לא מבינה שמרטי הוא הרבה יותר מסתם משותק.
-זה כל כך קל בשבילך, נכון? -כן, זה קל.
אתה מתפרץ לכאן פעם בחודש, מספק כמה בדיחות, שותה כמה בירות...
... ואתה רוצה להטיף לי איך לגדל את הבן שלי.
אני אחראית על איך הוא מרגיש כשהוא רואה אותך ככה.
ואיך הוא מרגיש כשאתה עוזב!
רד... מרטי מקבל מספיק מהלומות גם בלי זה.
-אילו מהלומות? -אני מפחדת שיום אחד הוא פשוט יכנע.
-הוא לא ייכנע. -הוא לא צריך שתראה לו איך עושים את זה!
עוד לילה נפאל אצל האחות נן.
קדימה, רבל! אנחנו נכסח אותו הלילה.
בוא נכסח ת'תחת!
תפוס אותו!
כן, זהו זה! כן, זה מכאיב לאברים שלי!
לעזאזל.
אצטרך לעשות משהו לגבי זה.
אם אתה רוצה לחזור לפה, ולשבור את העציצים שלי...
... אני אשליך על התחת שלך כמה אבנים.
תשבור לי את העציצים, אני אשבור לך את התחת.
בני זונות!
אני מקווה שאתה שם, כי אני אפוצץ לך את התחת.
לעזאזל!
"מטורף גובה עוד קורבן" -נכון שזה דבר ממש מוזר.
משהו מוזר מאד.
..."בבקשה, הקפידו לשמור על עצור של השריף, החל מ-5 אחה"צ לא לצאת מהבית"...
-הלר, יש לך כיווני חקירה? -אני עובד על זה, ראש העיר.
"רובי רמינגטון"
קדימה, ניכנס פנימה.
בריי, מצאתי את זה.
מרטי, קוסלאו, תרד מהעץ הזה.
-ארוחת צהריים מוכנה מלפני שעה. -בחיי. שכחתי. היא כועסת?
עליי, שלא מצאתי אותך מוקדם יותר.
תעזרי לי עם ה"קליע", בבקשה?
אני לא אתן לך ליפול.
בריידי, אתה בא?
עוד מעט.
קדימה, מרטי!
מרטי, מתחיל להיות מאוחר.
אנחנו נמנה את ג'ו הלר לתפוס כלבים. שום דבר גדול, רק פודלים קטנים.
אנדי, תירגע. תן לג'ו לנהל את החקירה הזאת.
חקירה? החקירה הזאת יעילה כמו צוללת עם גג נפתח!
אני שמעתי מספיק ממך, אנדי!
פיט, זה לא שווה את זה...
אם לא תסתום את הפה שלך, אני אסתום אותו בשבילך.
מה אמרת?
אתה שמעת מה אמרתי, פטפטן.
אתה רוצה לרקוד?
מישהו כאן ראה את הבן שלי? בריידי...
מריה הקדושה, האדון נמצא איתך... ברכי את העיר הזאת בין כל הנשים...
... ויתברך פרי בטנך.
מריה הקדושה, אם האל...
התפללי עבורנו, החוטאים.
עכשיו ובשעת מותנו.
מרפי! חכה כאן, מרפי!
בריידי!
מר וגב' קינקייד ביקשו ממני להגיד לכם מילת נחמה, אם אוכל.
אם יש מילת נחמה כלשהי שאוכל לתת לכם, היא זו:
שפני החיה תמיד מתגלים...
... וזמן החיה תמיד עובר.
נן, מה דעתך שאקח את הילד הביתה?
בסדר.
תודה.
מרטי, אתה בא איתי. ג'יימס, נתראה בבית.
-איך אתה מרגיש? -איך אתה היית מרגיש?
כדאי שהמשטרה תתפוס את הבחור הזה.
-דוד רד? -מה?
מה אם זה לא בחור?
מה כוונתך?
מה אם זו... סוג של מפלצת?
כן, מה אם זו סוג של מפלצת?
-כן, כמו איש זאב, או משהו? -זה היה טוב.
-הגענו. -תמי אמרה לי שהיא שמעה רעשים מהבית הירוק.
רעשים חזקים.
אביה נהרג באותו לילה.
תקשיב, מרטי. אתה חייב להוציא את הרעיון הזה מהראש שלך.
פסיכופטים יותר פעילים כשהירח מלא.
והבחור הזה הוא פסיכי.
כשיתפסו אותו, אתה תגלה שהוא אנושי בדיוק כמוני וכמוך.
בסדר, בסדר!
כולכם יודעים באילו קבוצות אתם, ואילו אזורים אתם מכסים, נכון?
קבוצות 1 עד 4 ביערות, צפונית למקום של סטורמפולר.
חמש ו-6 מערבית למעין קרסון.
אם הוא יצא לצוד הלילה, אנחנו תפוס את בן הזונה....
אני מצווה על כולכם להתפזר לבתים.
אני לא זוכר שמינית מישהו מכם לסגן.
הסגן היחיד שלך הוא שק החרא השמן שלידך...
ואיש מכם לא עשה כלום כדי לפתור את התיק הזה.
אנחנו נתפוס אותו.
אתה לא יכול לתפוס אפילו שפעת.
לחוק יש שם למה שאתם מתכננים.
זה נקרא צדק פרטי.
וצדק פרטי הוא צעד וחצי ממשפטי לינץ' וחבלי תליה.
אני אולי לא ג'יי. אדגר הובר, אבל אני החוק בטאקרס מילס.
אני רוצה שכולכם תלכו הביתה.
אל תתנו לו להפחיד אתכם.
הוא לא יעשה שום דבר שעלול לסכן אותו.
אין לו אפילו תביעת אצבע אחת.
-תשתוק, אנדי. -לא, אל תגיד לי לשתוק!
כן, תשתוק.
עכשיו חזרתי מהלוויית בני.
הרב, אני יודע כמה מודאג...
-... כמה מוכה צער אתה צריך להיות. -הוא נקרע לגזרים.
אני יודע.. אני...
מודאג? מוכה צער?!
אתה לא יודע מה פירוש המילים האלה.
הבן שלי נקרע לחתיכות.
חתיכות!
הבן שלי נקרע לחתיכות!
אתה בא הנה, ומדבר עם האנשים האלה על צדק פרטי.
אתה מעז לעשות את זה.
למה שלא תלך להרמוני היל, שריף הלר?
ותוציא מהאדמה את מה שנשאר מהילד שלי, בריידי?
ותסביר לו על צדק פרטי.
היית רוצה לעשות את זה ?
בקשר אלי, אני אצא החוצה, ואעשה לי קצת "צדק פרטי".
שמעתם אותו. קדימה!
עצרו!
אל תעשו את זה!
תעזוב, אבי. זו רוח הקהילה עליה דיברת.
קדימה, בחורים, נלך!
עצרו! זה רעיון רע! אל תעשו את זה !
לא, דייויד, לא!
בבקשה! בבקשה!
-מה זה היה? -זה בא משם!
בוא הנה. קדימה, ג'רי, לכאן.
לעזאזל עם הפנס הזה!
קדימה.
ישו, זה היה קרוב.
קדימה, תיזהר.
-זה תפס אותי! -מה זה?
הרגל שלי! הרגל שלי! תוריד את זה ממני!
הי, כאן.
תשמרו זה על זה.
זהירות, מגי.
אני אעבור כאן.
-תעקבו אחרי אחד אחד. -אני בדיוק מאחוריך.
שמעתי משהו זז שם.
אני חושב שזה אחד משלנו. זה לא שם.
בואו נמתח שורה אחת, אם הבן זונה ינסה לעבוד דרכנו...
... נתפוס אותו.
לעזאזל.
קדימה.
-אני לא יודע... -בובי, אתה כבר עושה במכנסיים?
אני לא מפחד. קדימה.
-מאיפה זה מגיע? -משם?
לא, זה מאחורינו. אמרתי לכם, שלא כדאי ללכת בערפל.
זה... מתחת לערפל.
מה אתה אומר?
זה בדיוק כאן, איתנו!
אני לא יכול לזוז.
תתחיל לסגת, אנדי.
לאט... מאד...
אלוהים אדירים!
קדימה!
בן זונה!
זה קשה...
...בזמנים כאלה למצוא מילים שיתנו לכם נחמה.
אין שום נחמה!
יש רק צדק פרטי.
התנ"ך אומר לנו... לא לחשוש...
... מהאימה שמתגנבת באישון הלילה.
או האימה המעופפת בצהרי היום.
ובכל זאת אנחנו חוששים.
כי יש כה הרבה שאנחנו לא יודעים...
... אנחנו מרגישים קטנים מאד...
אבי, הוא נקרע לגזרים!
לא!
אלוהים, תן לזה להיגמר.
"הזיקוקים מבוטלים"
ביטלו את הזיקוקים! זה לא הוגן!
הו, תיזהר עולם! מרטי הגדול לא השיג משהו שרצה.
תפסיקי, ג'יין.
אני לא מבינה למה כולם כמעט בוכים כשמרטי לא מקבל את מה שהוא רוצה.
מותק, מה אמא שלך אמרה?
-הגיע הזמן שתירגעי, גברת צעירה. -זו תמיד אשמתי.
-ג'יין, את לא מפסיקה. -קדימה, נלך הביתה.
-אני לא מאמין לזה. -לא התושבים צריכים...
להבטיח את בטחונם ע"י הקפדה על העוצר, ואל תעזבו את העיר.
זהו זמן להתאחד, לא להתפרק.
ועכשיו נשמע את סו אן...
אני צריך מברג.
אתה יודע, לא מספיק שמפלצת הרגה את כל האנשים האלה. היא הרגה את בריידי.
ועכשיו בגללה ביטלו את היריד.
ואת הזיקוקים.
כן, ואת הזיקוקים. זה עוד משהו.
-איפה אמא שלך? -היא ואבא מאחור, עושים על האש.
וג'יין מסתובבת עם הבגדים החדשים האלה, שמראים את הציצים שלה, כאילו לאף אחד לא היו ציצים לפניה.
בוא נראה אם אני מבין נכון.
הטיפוס הזה הרג את החבר הטוב שלך, החברה שלך עזבה את העיר.
והוא אחראי על ביטול היריד היחיד שיש לנו.
-אני משקר? -לא, אתה לא משקר.
ובכן יש לי משהו שתרצה לראות.
-אני יכול? -כן, זה הזמן.
-עכשיו? -כן, עכשיו.
-תכסה את העיים. -קדימה.
השקעתי את התחת שלי בזה.
הוא מופלא, נכון?
-זה בשבילי? -כמובן שזה בשבילך.
לעזאזל, נראה טוב.
זה יפה!
-יש לך רישיון נהיגה? -אני צריך שיהיה לי?
בסדר, האופק פנוי. אתה מוכן?
אני מרגיש כמו בתולה בנשף בית הספר.
ככה מתניעים אותו.
תזכור את מה שאמרתי לך. תהיה מאד זהיר.
תתניע אותו.
שים את היד על הבלם. תדחוף!
נשמע טוב, נכון?
תיזהר!
תעצור! בבקשה!
הילד הזה מת.
מגניב!
זה היה מרושע!
אני מקווה שאתה מאושר. אתה מסתכל על אדם גוסס.
הדבר הזה נוסע סופר סופר מהר.
אני יודע שזה נוסע סופר מהר. ולך כדאי להיזהר.
כי אם אמא שלך תגלה מה המהירות שלו, אני אגמור במקהלת הבנים בויינה.
אני לא מבין.
אני יודע שלא.
תקשיב לי. בניתי לך את זה כי אני אוהב אותך, מכל הלב.
ואני רוצה שתהיה זהיר עם זה. כי אם תיפגע עליו, זה יהרוג אותי.
בוא נאכל קצת על האש, בסדר?
-עוד חתיכה אחת. -אתה בטוח?
כולם מרוצים?
-בבקשה. -לא, תחזירי את זה.
אני צריך ללכת.
-נהנתי מאד. -גם אני.
-הלוואי ותמיד היית כזה. -אני אהיה אם תמשיכי להזמין אותי לבישולים שלך.
נתראה, ג'ייני.
תסלחו לי. אני אלך לשתות משהו.
תלווה אותי לאוטו?
תוודא שאני לא אסתבך בצרות.
קדימה!
אני אפתח חוות דו חיים.
ואעשה על האש ענקי.
הגענו.
אמרתי שיש לי משהו בשבילך, אני מאמין שאתה זוכר.
כן, מה זה?
יהיה לך יום העצמאות, אבל במקום ביולי, בספטמבר.
תזכור, אלה לא סתם זיקוקים...
...זה חומר מטורף, שיכול לעצור את הבחורים הטובים...
-תישאר קרוב לבית. -כן, בטח.
תשמור את זה לסוף.
זה טיל. אתה תאהב את זה.
-מיליון תודות, דוד רד. -מיליון בבקשה. תשים אותם בינתיים בשיחים.
ותזכור... תישאר קרוב לבית, בסדר?
-בסדר. -טוב, ואני רוצה שתהנה.
תודה רבה, דוד רד.
תיזהר מאיש זאב.
ביי.
זה בשביל הבחורים הטובים.
לעזאזל.
-הלו. -דוד, זה מרטי, ראיתי את איש זאב אתמול בלילה!
-ראיתי את איש הזאב. -הי, חבר, היה לך חלום רע.
זה לא היה חלום. הייתי מדליק זיקוקים, והוא היה שם...
אין כזה דבר אנשי זאב.
יש, אני ראיתי אותו!
תרחם קצת על הדוד המסכן שלך, בסדר?
ישו!
מה?
מי זה היה?
טעות במספר.
מרטי, אתה בסדר? אתה יושב כאן כל הבוקר.
איפה אמא?
הלכה לקניות, למה?
ג'יין, אני צריך לדבר איתך.
על מה?
דוד רד לא מאמין לי. ואם את לא תעזרי לי...
מה יש?
הוא סיפר לי משהו בלתי יאמן. אבל איכשהו האמנתי לרוב הדברים.
ודבר אחד הבנתי בהיר לגמרי. מרטי עצמו האמין להכל.
מרטי ראה שהטיל פגע במטרתו.
ובאותו יום יצאתי לחפש יותר מסתם פחיות ובקבוקים.
שלום, גב' תייר.
אני אוספת בקבוקים ופחיות ריקים לצורך תרומה. תהיתי אם יש לך.
חיפשתי גבר או אישה עם עין אחת בלבד.
שלום, ג'יין.
-מי זה? -זו ג'יין קוסלאו.
שלום, ג'יין.
אני יודע למה באת, ג'יין, אבל איחרת.
טובי וויתסלאו הקטן בא לכאן אתמול, והבאתי לו הכל.
זה בסדר.
זה אתה, מר פיירטון?
-יש לך בקבוקים או פחיות? -לא.
-בי, מר מקלרן. -בי, ג'יין.
רבותיי...
... מצטערת להפריע לארוחת צהריים, אני אוספת בקבוקים לצורך תרומה.
תהיתי, אם מישהו מכם ראה את מר רוברטסון?
שלום, מר רוברטסון, תהיתי, אם יש לך.
אני מניחה שלא. תודה.
אני אשמה בזה שהאמנתי למרטי. חמור קטן.
שלום, האב לואו. אני מוכנה למסור את הבקבוקים.
שלום, ג'ייני. מה שלומך?
בסדר, אני מניחה. רק שאחי הקטן לפעמים מכעיס אותי כל כך.
ובכן, ג'יין...
...אחים קטנים לפעמים עושים את זה.
תביאי את העגלה לחלקה, ואני אתן לך את הטופס.
יש לך בעיות?
ג'יין... את רועדת.
אני לא מרגישה טוב.
אני חושבת שאולי הייתי בשמש יותר מדי.
תרצי להיכנס ולנוח קצת?
לא.
או לשתות משהו קר. יש לי מי סודה...
אני חושבת שאני צריכה ללכת הביתה, ולעזור לאמא עם ארוחת הערב.
-אני אקפיץ אותך. -לא.
תמסרי ד"ש לאחיך, ג'יין.
בסדר.
ישו... למה עשית את זה?
רצתי מהר יותר משרצתי בכל חיי.
עד שחזרתי הנה, חשבתי שאתעלף.
מרטי, מה נעשה?
אם נספר למישהו מהמבוגרים, הם יצחקו עלינו.
מה נעשה?
אני חושב שאני יודע.
"אני יודע מה אתה. למה שלא תהרוג את עצמך?"
שלחתי עוד מכתב ממרטי ביום למחרת.
ושלישי ביום שלאחר מכן.
ובשבת סיפרנו לדוד רד, מה אנחנו מתכננים.
תגובתו הייתה פחות מרגועה.
ברקים, רעמים וכל הרוחות!
-דוד רד... -ממנו הייתי מצפה לזה .
אני חושב שההיגיון שלך שותק ביחד עם הרגליים שלך.
אבל את, ג'יין... את נערת ההיגיון.
-אתה לא מבין. -אני מבין שהאחיינית שלי...
...והאחיין שלי שולחים מכתבי אהבה לכומר המקומי...
...עם הצעה להיחנק מזכוכית שבורה, או לאכול חביתה מורעלת.
הוא תקף אותי, יריתי לו בעין, ועכשיו הוא חובש רטייה בעין.
הלוואי והיה לי טייפ מנהלים, כדי שתוכל לשמוע את מה שאתה אומר.
מה עם אלת כדור בסיס, שג'יין ראתה במחסן?
מה איתה?
אתה יודע למי הייתה אלה כזאת? למר נופלר.
היא נראתה כאילו איש שלג ניקה איתה את השיניים.
-אתם רוצים לדעת מה אני חושב? -לא, אנחנו רוצים רק להעריץ את הפנים היפות שלך.
תיזהר על מה שאתה אומר. אתה הולך על קרח דק אצלי, בן.
אני חושב שהייתה לך הזיה.
-זה בטח היה מטאטא או משהו. -לא נכון! אתה רוצה שאראה לך את זה?
אני לא מפחדת. אני אראה לך את זה עכשיו!
לא, לא.
אני קצת מבוגר בשביל לשחק בבחורים קשוחים נגד האב איש-זאב.
-ג'יין, תשכחי מזה. -כן, תשכחי מזה.
-הוא בטח כבר נפטר ממנה גם ככה. -זה הדבר המטומטם ביותר ששמעתי אי פעם.
פשוט תשכחו מזה. זה מטורף!
-אתה רואה את החשוד, מרטי? -כן, אני רואה אותו.
אתה רוצה להגיד לי שמישהו שקיבל טיל בעין לפני 3 ימים, מסוגל עכשיו לטפל בגינה שלו?
הוא צריך להיות בבית חולים, או מת.
לא יריתי בו כשהוא היה אדם. יריתי בו כשהוא היה....
... מה, איש זאב?
ג'יין, את לא מאמינה לטירוף הזה, נכון?
אני לא ממש יודעת למה אני מאמינה...
...אבל אני יודעת שראיתי אלת כדור בסיס, ולא מטאטא!
ואני יודעת שבמחסן היה ריח מוזר באותו יום.
ריח של חיה. ואני מאמינה במרטי.
גם אתה האמנת בו פעם, דוד רד.
ילדים.
הי, מרטי, רוצה ללכת לרוברטסון, לשתות משהו?
לא, תודה. אני חושב שאלך הביתה.
כן, נתראה.
אלוהים אדירים!
קדימה!
אני מאד מצטער על זה, מרטי.
אני לא יודע אם תאמין או לא, אבל זה נכון.
מעולם לא הייתי פוגע ילד מרצון.
בבקשה! אני לא אספר לאף אחד.
היית צריך לעזוב אותי לנפשי, מרטי.
אני לא יכול להתאבד.
הדת שלי מלמדת שהתאבדות היא החטא הגדול ביותר שגבר או אישה יכולים לחטוא.
סטלה התכוונה להתאבד.
ואילו עשתה את זה, הייתה נשרפת בגהנום ממש עכישו.
ע"י הריגתה לקחתי את חייה הפיזיים, אבל הצלתי את חייה הנצחיים.
אתה רואה איך כל הדברים משרתים את רצונו של האל?
אתה רואה? חרא קטן, שדוחף את האף שלו!
תקרה לך תאונה נוראית, מרטי.
אתה תיפול לנהר.
מר צינמן! עזור לי!
מר צינמן! בבקשה!
מר צינמן, אני במחסן! עזור לי, בבקשה!
זה אתה, מרטי?
קצת מפחיד שם, לא?
הרבה יותר קל לאכול את זה בלי הטלפיים, השיער והשיניים.
-דיברת עם השריף? -כן.
אחרי הסיפור המופלא והמרתק של מרטי.
אבל לא היו שום תלונות על מכתבים אנונימיים.
-אמרתי לך. -תשתוק, מרטי.
מה צבע הרכב של לואו?
כחול.
כחול כזה.
ישו...
זה הסיפור המטורף ביותר ששמעתי בחיי.
אני יודע.
אתה מאמין בזה?
אתה מאמין, נכון?
נגיד שאני מאמין שכדאי לחקור את האב לואו.
אפשר לארגן את זה.
תודה, ג'ו.
האב לואו!
אפשר לעזור לך, ג'ו?
כדאי שתבוא איתי, אבי.
זו לא אשמתי!
השריף אמר שהוא יבדוק את זה. ונחשו מה...
איש לא ראה אותו מאז.
ומה אתם מציעים שאעשה בקשר לזה?
אני רוצה שתהפוך את זה לקליע כסף.
אתה לא מוכן לוותר?
ראיתי את מה שראיתי.
מרטי, הירח אפילו לא היה מלא.
בסיפורים בדויים איש הזאב משתנה רק כשהירח מלא.
אבל אולי הוא ככה כמעט כל הזמן.
-רק כשהירח מלא יותר... -... כך הוא יותר זאב.
הנה.
-קח גם את שלי. -למה שלא תספרו לי, חברה...
...איך לואו הפך לאיש זאב.
אני לא יודעת.
אולי גם הוא לא יודע.
אני חושב שהוא יחפש אותי.
לא רק בגלל שאני יודע מי הוא.
אלא בגלל שפגעתי בו.
ואני חושב שהוא יחכה לירח מלא.
כשהאב לואו לא יהיה קיים בכלל.
רק המפלצת.
יצאת מדעתך.
תעשה את זה?
תישארו.
שלום.
האחיין שלי בדיוק גילה את "הנווד הבודד".
ותהיתי אם תוכל לעזור לי.
אתה רוצה קליע כסף?
האדם אותו הלך לראות דוד רד היה יותר מסוחר נשקים.
דוד רד אמר שהוא היה "האמן של העולם השין".
מעין מכשף הנשק.
הוא אישר את תכולת הכסף המרוכזת של הצלב שלי ושל התליון של מרטי.
התיך אותם, והפך אותם לקליע כסף.
מרטי קרא את כל האגדות על אנשי זאב.
ולמרות השוני בנקודות קטנות, כולן הסכימו בדבר אחד.
צריך כסף כדי להרוג איש זאב.
ואנחנו לא לקחנו סיכונים.
בבקשה.
העבודה החביבה ביותר שעשיתי אי פעם.
יש לו מטען קטן, כדי שלא יהיה הדף.
אבל צריך להיות מדויק.
זו רק בדיחה.
במה תירה כדור בקוטר 44? ועוד קליע כסף?
מה בנוגע לאיש זאב?
ליל ירח מלא יצא בליל כל הקדושים.
מקריות הותירה אותנו לבד עם דוד רד.
לפחות זה נראה כמו מקריות.
-אנחנו נהיה במלון פלזה. -ולי יש את המספר.
להתראות.
תודה רבה לך.
איזה מזל שזכיתי בטיול זוגי אחרי ששיילה עזבה אותי.
-הכרטיסים אצלך? -כן.
לכו ותהנו.
-נתראה, בוב. -רד, אל תיתן לילדים האלה להתיש אותך.
אתם יכולים להיות רגועים.
אל תכניסו את החוגגים, גם אם יבואו.
בסדר.
-בי, אמא. -בי.
ילדים, תלכו לישון מוקדם.
תקבלי מכה בראש אם תוציאי אותו כל הזמן.
-תהיו ילדים טובים. -בסדר.
-אני יכול להגיד לכם משהו? -בטח, דוד רד.
אני ונן היינו בדיוק כמוכם כשהיינו קטנים.
ובדברים מסוימים זה עדיין נכון.
באמת זכית בטיול לניו יורק מתנת ההוצאה לאור שלך?
לא.
אבל הירח מלא.
וההורים שלכם אינם.
ופעם הייתי מנוי ל"מכניקה פופולרית".
מה קרה?
יום אחד תשרוף את עצמך אם תעשה את זה, דוד רד.
אם ההדק היה נלחץ, זה היה הסוף של קליע הכסף שלנו.
זה יותר מדי.
אתם הולכים למיטה.
-אבל דוד רד, אמרת... -אני יודע מה אמרתי.
אבל השעה 02:50 בבוקר, וזה לא מגיע.
-הירח עוד לא שקע. -הוא כמעט שקע.
ואני אשב כאן את שאר הלילה עם אקדח מטופש ביד...
...כי הבטחתי שאעשה את זה.
-אבל את הולכת למיטה. וגם אתה. -ומה אם אגיד לא?
אז אני אכסח לך את הצורה.
זה איש זאב! ראיתי, זה איש זאב!
-מה ראית? -את איש הזאב.
-מה אתה ראית? -אני הסתכלתי עליך.
זה בסדר. אני אלך להעיף מבט.
אני מתחיל לקבל תחושה מאד מוכרת...
מה?
אני מתחיל להרגיש מטומטם.
הוא שם בחוץ! אני ראיתי אותו!
אני יודע, ג'ייני. למה שלא תעלי למעלה?
אל תיכנסו לפאניקה.
הוא כאן.
מרטי, יכול להיות שזה פשוט מרעום.
לעזאזל!
דוד רד, תיזהר!
ג'יין, קחי את האקדח!
מהר, מרטי! מהר!
תעזוב אותו!
זה אצלי.
ישו, מריה וכל הקדושים.
זה בסדר. אני כאן, איתכם.
אל תדאגי. הוא מת.
מרטי, אתה בסדר?
כן, חוץ מהרגליים שלי.
מה?
אני חושב שאני לא יכול ללכת.
אני אוהב אותך, ג'ייני.
גם אני אוהבת אותך.
לא תמיד יכולתי להגיד את זה.
אבל עכשיו אני יכולה להגיד את זה.
גם אני אוהבת אותך, מרטי.
לילה טוב.